-- http://www.phpmyadmin.net
--
-- Počítač: localhost
-- Vygenerováno: Středa 09. května 2012, 21:19
-- Verze MySQL: 5.5.8
-- Verze PHP: 5.3.5




--
-- Databáze: `pin2`
--

-- --------------------------------------------------------



--
-- Struktura tabulky `d12_pamatka`
--

CREATE TABLE IF NOT EXISTS `d12_pamatka` (
  `id` int(11) unsigned NOT NULL AUTO_INCREMENT,
  `nazev` varchar(255) DEFAULT NULL,
  `rok_pocatek` int(11) DEFAULT NULL,
  `rok_konec` int(11) DEFAULT NULL,
  `d12_styl_id` int(11) unsigned NOT NULL,
  `ulice` varchar(255) DEFAULT NULL,
  `mest_cast_nazev` varchar(255) DEFAULT NULL,
  `mest_cast_praha` varchar(255) DEFAULT NULL,
  `lat` decimal(8,6) DEFAULT NULL,
  `lon` decimal(8,6) DEFAULT NULL,
  `prohlidka_zmensena` varchar(255) DEFAULT NULL,
  `prohlidka_velka` varchar(255) DEFAULT NULL,
  `popis` text,
  `zdroj` text,
  `d12_uzivatel_id` int(11) unsigned NOT NULL,
  `cas_vlozeni` int(11) NOT NULL,
  `cas_zmeny` int(11) NOT NULL,
  PRIMARY KEY (`id`),
  KEY `d12_styl_id` (`d12_styl_id`),
  KEY `d12_uzivatel_id` (`d12_uzivatel_id`)
) ENGINE=InnoDB  DEFAULT CHARSET=utf8 AUTO_INCREMENT=99 ;

--
-- Vypisuji data pro tabulku `d12_pamatka`
--

INSERT INTO `d12_pamatka` (`id`, `nazev`, `rok_pocatek`, `rok_konec`, `d12_styl_id`, `ulice`, `mest_cast_nazev`, `mest_cast_praha`, `lat`, `lon`, `prohlidka_zmensena`, `prohlidka_velka`, `popis`, `zdroj`, `d12_uzivatel_id`, `cas_vlozeni`, `cas_zmeny`) VALUES
(2, 'Učitelské domy', 1918, 1918, 7, 'Elišky Krásnohorské', 'Josefov', 'Praha 1', '50.090122', '14.419835', '/images/2_s.jpg', '/images/2.jpg', 'Tři bytové domy  na půdorysu písmene L, které jsou řešeny jako celek, i když jsou vzájemně odlišeny v detailech kompozice plastické skladby. Přízemí rohového domu má řadu výkladců. Římsa nad nimi se robustně vyklání ven a přechází až zalamovanému  portálu vstupu. První patro je klidné, další dvě podlaží jsou pravidelně členěna do arkýřů a jejich parapety jsou jemně prolomeny v trojúhelníkových obrazcích. Arkýře ukončeny masivním zubořezem \nv trojúhelníkových plochách. V předposledním patře se rytmus arkýřů nečekaně posouvá o jedno pole. Nasazení parapetů je tady robustnější, dynamičtější, i když jejich členění je stejné. Nejvyšší arkýře mají vysoké nadpraží, které dochází až k průběžné plastické římse. Poslední patro je jakoby mansardové, meziokenní pilíře jsou výrazně prolamovány ve vějířovitém ornamentu a nad tím se vrší trojúhelníkové atikové štítky. Boční stěna, má dva sousedící \narkýře, sdružené do výrazně lemované plastické „vložky“. Důležitou součástí architektonického výrazu je členění okenních ploch. V rovné ploše jsou okna s šesti vysokými poli, v arkýřích jsou vedle sebe nasazená dvě okna dělená do čtyř polí, zdůrazněno je tak velké otevření plochy.  Kubistické členění je omezeno na fasády a na dekoraci vnitřních komunikačních prostor, důležité jsou především  diamantové klenby vstupních hal. V řadové části jsou v každém podlaží dva byty, v nárožní tři. Fasáda je žlutá a hnědá. Z boku je umístěn pamětní nápis: Družstvo pro stavbu učitelských domů v Praze, Otakar Novotný navrhl 1919, Frant. Troníček provedl 1921. Významná stavba českého kubismu. V architektonickém výrazu nedotknutelná.', 'R. Švácha: Od moderny k funkcionalismu, Odeon, Praha 1985 \nP. Vlček a kolektiv: Umělecké památky Prahy – Staré město a Josefov, Academia, Praha 1996 \nT. Vlček, J. Švestka: Český kubismus,  katalog výstavy \nR. Sedláková: XX. století české architektury, Titanic, Praha 2006 ', 9, 0, 0),
(3, 'Rudolfinum', 1874, 1885, 15, 'Náměstí Jana Palacha', 'Josefov', 'Praha 1', '50.089612', '14.415264', '/images/3_s.jpg', '/images/3.jpg', 'Významné kulturní centrum, bylo od počátku určeno hudbě a výtvarnému umění. Tomu odpovídá jeho celkové řešení – stavba je dvoudílná. Část určená hudbě má hlavní nástup z náměstí, kam se obrací širokým, mírně vypouklým průčelím s masivně rustikovaným přízemím, vyzvednutým nad vysokým schodištěm vedeným ve dvou stupních – dolní s širokou základnou je vymezen výraznými kandelábry, horní, již užší je uvedeno bočními pylony s plastikami. 1. patro má ve střední části slavnostní prosklenou arkádou se zdvojenými iónskými sloupy, 2. patro ustupuje za atikovou terasou, jejíž zábradlí je zdobeno sochami. Z východní strany je nad rampu přisazen kočárový podjezd s robustními sloupy. Část určená výtvarnému umění má hlavní vstup orientován z nábřeží, celá je sevřená, rovná, opět s přízemím zvýšeným nad schodištěm, s prosklenou arkádou v 1 patře a s kamennými vázami zdobenou atikou. Sevřenost objemu zdůrazňují zvýšené nárožní „věže“. Hudební část má dva sály, zkušebny orchestru a nahrávací studio, v části původní obrazárny jsou výstavní prostory a kavárna, soustředěné kolem centrální haly. Vrcholná stavba české novorenesance. Po roce 1918 byla upravena jako dočasné sídlo parlamentu, v první polovině 40. let byla původnímu účelu vrácena hudební část, do obrazárny se následně nastěhovala Akademie múzických umění. Rekonstrukce podle projektu Karla Pragera byla provedena v letech 1990 – 1993. ', 'E. Poche: Prahou krok za krokem, Panorama, Praha 1985 \nJ. Staňková, J. Štursa, S. Voděra: Pražská architektura, Praha 1991 \nJ. Noll: Josef Schulz, katalog výstavy NG v Praze, 1992 ', 9, 0, 0),
(4, 'Kramářova vila', 1908, 1911, 12, 'Gogolova', 'Hradčany', 'Praha 1', '50.093384', '14.410458', '/images/4_s.jpg', '/images/4.jpg', 'Vila je posazena na výrazném místě pražského panoramatu, na nezastavěné, do Letné zasahující baště bývalých hradeb. Dvojpodlažní stavba má téměř zámecký charakter s výrazným novobarokním výrazem. Její střední část je zdůrazněna měkce modelovaným rizalitem s vysunutým balkonem v prvním patře. Stěny jsou střídmé, členěné širokými meziokenními panely bez další výzdoby; ta je soustředěna v mělkých reliéfech na parapetech a supraportách. Celá stavba je završena mansardovou střechou s výraznými vikýřovými okny. Nástup do zahrady, jež vilu obklopuje, je veden mezi dvěma „strážnými“ pavilony, severní straně vily dominuje terasa nad podjezdem, kromě vstupu je zde jen minimum otvorů, celá stavba se otevírá k jihu, nad město. Novobarokní vila má výrazně reprezentativní charakter nejen svou polohou, ale i svým architektonickým řešením. V druhé polovině 20. století se stala oficiálním sídlem předsedů vlády, rekonstruována byla pro stejný účel na v devadesátých letech. Pro výjimečnost svého umístění i ojedinělost architektonického řešení (jediná dochovaná vila vůdčího představitele secesní vídeňské architektury v Praze) by měla být považována za nedotknutelnou.', 'kolektiv autorů: Slavné pražské vily, Foibos, Praha 2007', 9, 0, 0),
(5, 'Vlastní vila v ulici Mickiewiczova', 1910, 1910, 20, 'Mickiewiczova', 'Hradčany', 'Praha 1', '50.095312', '14.408462', '/images/5_s.jpg', '/images/5.jpg', 'Na pohledově exponovaném místě při cestě k Hradu byla na nepravidelném pozemku postavena vila, jež se vzpírá jednoznačnému stylovému zařazení. Sochař ji postavil nejen jako vlastní rodinný dům s ateliérem, ale zároveň jako architektonický symbol svého životního postoje. Vila má obloukovitý půdorys, je dvoupodlažní s převýšeným prvním patrem s velkými okny. Výrazné jsou předstupující portiky se sloupy v ohlasu egyptské architektury, přitom některé ze sloupů jsou záměrně nedokončeny, jakoby stavba měla být portiky zakryta postupně. Zdivo je cihelné s jemným řádkováním předstupující římsy pod druhým podlažím – tento motiv se v obráceném sledu objevuje na ukončení soklu v přízemí. Pravoúhlá okna  jsou lemovaná šambránami se zaoblenými rohy. Stavba má rovnou střechu, jež byla takto na celé stavbě použita v Praze poprvé. Architektura domu je zcela nedotknutelná jakýmikoli úpravami, dům lze považovat za ucelenou architektonickou plastiku. Je majetkem Galerie hl. m. Prahy, slouží jako expozice sebe samé.', 'R. Švácha: Od moderny k funkcionalismu, Odeon, Praha 1985 \nkolektiv autorů: Slavné pražské vily, Foibos, Praha 2007 ', 2, 0, 0),
(7, 'Dům U černé matky boží', 1911, 1912, 7, 'Celetná', 'Staré Město', 'Praha 1', '50.087237', '14.426937', '/images/7_s.jpg', '/images/7.jpg', 'Čtyřpodlažní stavba zabírá nároží mezi Celetnozu a Ovocným trhem. Je čtyřpodlažní, se dvěma dalšími patry skrytými v masardové střeše. Parter je obchodní lehce ustupující az líc fasády, zdůrazněn je pouze vstup lemovaný dvěma prolamovanými sloupy s robustními hlavicemi. První a druhé patro mají identická velká trojdílná a zalamovaná okna. V prvním patře jsou ve dvou osazeny dveře na úzký balkon s lehkým kovovým zábradlím. Mezi okny jsou subtilní pilíře s krychlovými hlavicemi s kubistickým motivem. Na nároží je osazena plastika černé madony. Třetí patro lehce ustupuje za robustní římsu, velká okna jsou oddělena kanelovanými pilastry. Podstřešní římsa je daleko vysunuta, v dolním podhledu hojně profilovaná. V mansardové střeše jsou prolomeny výrazné výkladce do posledních dvou ustupujících podlaží. Celá fasáda domu je velmi lehká, maximálně prosklená. Boční fasády jsou velmi krátké, jen se třemi okenními osami, se stejným uspořádáním jako hlavní průčelí. Původně obchodní dům, následně kancelářská budova, od roku 1994 (rekonstrukce: Karel Prager) výstavní dům, dnes sídlo Muzea českého kubismu NG v Praze. Stavba zcela výjimečné architektonické hodnoty je nedotknutelná.', 'R. Švácha: Od moderny k funkcionalismu, Odeon, Praha 1985 \nTomáš Vlček, Jiří Švestka: Český kubismus 1909 – 1925, katalog výstavy Národní galerie v Praze a Kunstverein für die Rheinlande und Westfalen, Düsseldorf, 1991 – 1992 \nJan. E. Svoboda, Z. Lukeš, E. Havlová: Praha 1891 – 1918, Libri, Praha 1997', 2, 0, 0),
(8, 'Dům společenstva stavitelů', 1875, 1879, 15, 'Kozí', 'Staré Město', 'Praha 1', '50.090314', '14.422517', '/images/8_s.jpg', '/images/8.jpg', 'Čtyřpatrový novorenesanční dům má bohatou výtvarnou výzdobu. Přízemí je prolomeno řadou sedmi klenutých oblouků, v prostředním je vstup do domu, v bočních vstupy do krámských prostor a výkladce.  V mezaninu jsou menší obdélná okna, v dalších dvou podlažích jsou okna pravoúhlá, s mírně odlišnou výškou, v posledním podlaží jsou opět okna klenutá.  Nad okny v prvním patrem jsou v kruhových výklencích busty významných gotických stavitelů (Beneš z Loun, Petr Parléř, Matěj Rejsek), nad třetím patrem je architektů a stavitelů sedm (mj. Matyáš z Arrasu, Fischer von Erlach či Kryštof Dientzenhofer. Tři \npodlaží jsou v plné ploše pokryta sgrafitovou malbou černobílou a červenobílou. Na fasádějsou také plastické znaky kamenického řemesla. Nad hlavní římsou je fasáda protažena ještě sedmi vystupujícími vikýři, které jsou završeny střídavě štíty a kruhovými výsečemi. Bohatstvím své vnější výbavy je dům ojedinělý. Neměl by být v exteriéru proměňován žádnými úpravami.', 'Pavel Vlček a kolektiv: Umělecké památky Prahy – Josefov, Staré Město, Academia, Praha 1996 ', 2, 0, 0),
(9, 'Městská knihovna', 1926, 1930, 14, 'Mariánské náměstí', 'Staré Město', 'Praha 1', '50.087382', '14.417410', '/images/9_s.jpg', '/images/9.jpg', 'Budova Městské knihovny je víceúčelová. Kromě knihovních prostor v ní od počátku fungovaly galerijní prostory v posledním patře, oficiální rezidence a přijímací sákly primátora hlavního města a v podzemí řada divadelních a přednáškových sálů. Stavba je čtyřpodlažní, s důstojnou monumentální fasádou obloženou pískovcem do náměstí, svou délkou přesahuje jeho prostor. Má reprezentační vstupní portikus  se šesti pylony, jež jsou zakončeny plastikami, ze stran je ukončena širokými rivality, vysazenými na sloupech. První podlaží je velmi nízké, z větší části zapuštěné, jen s malými okny, další dvě podlaží s hlavními knihovními prostory (první) a prostory primátora (třetí) mají velká okna v hladké stěně, jen s minimálním členěním meziokenních panelů, s výrazným průběžným parapetem. Poslední, podkrovní patro je nižší, ve výrazu potlačené. Šikmá střecha je prosvětlena několika nízkými vikýři. Ze západní strany  je skladba oken rozmanitější, odpovídá tomu, že v tíéto části byly situovány specializované čítárny a další sály. Nově byl upraven vstup do dětského oddělení a samostatný vstup do výstavních prostor. Z východní strany je podoba stavby obdobná, odtud je vstup do loutkového divadla v podzemí. Hlavní portikus otevírá krajními dveřmi vstup na schodiště směřující do podzemní rozlehlé šatnové haly, z níž jsou přístupné velké sály, troje dveře se otevírají na široké schodiště vedoucí do knihovní haly. Ústřední knihovní sál má skleněný strop. Interiéry jsou řešeny ve stylu uměřeného art deco (s velkou mírou reprezentace v primátorských prostorech). Stavba byla několikrát upravována v interiérech, naposledy při komplexní rekonstrukci na sklonku 90. let. Celá stavba je vynikajícím příkladem novoklasicistní architektury 20. let v Praze a je proto ve svých architektonických hodnotách nedotknutelná. ', 'R. Švácha: Od moderny k funkcionalismu, Odeon, Praha 1985 \nPavel Vlček a kolektiv: Umělecké památky Prahy – Josefov, Staré Město, Academia, Praha 1996', 2, 0, 0),
(14, 'Hotel Intercontinental', 1967, 1974, 1, 'náměstí Curieových', 'Staré Město', 'Praha 1', '50.091994', '14.418869', '/images/14_s.jpg', '/images/14.jpg', 'Budova se složitou kompozicí v několika křídlech s proměnlivými výškami uzavírá ze severní strany náměstí. Z jihu je řešena jako téměř kompaktní blok s hluboce zasunutým přízemím, s robustní betonovou římsou, od níž se odráží pravidelný šestipodlažní blok pokojové části. Na něm se na hladké stěně střídají v horizontálním směru skleněné pásy oken a kovových parapetů, které jsou výrazně narušovány nepravidelně rozloženými vertikálními pásy s plastickým keramickým obkladem zemité barvy. Nahoře za terasou vystupuje masivní římsa střešní nástavby. Ze strany západní je tvarování velmi bohaté, parter vytváří předstupující podnož, hmota stavby nad ní ustupuje dozadu, více uplatnění má střešní nástavba. ze strany severní, od nábřeží, je patrné ještě další dozadu protažené křídlo. nad zahradou, jež je pod úrovní chodníku, je rozvinuta bohatá a maximálně prosklená společenská část. Stavba je jedním z mála příkladů užití brutalistního modelování architektury, s nevšední kombinací neomítaného, ale výrazně „kanelovaného“ betonu a keramiky. Na počátku 90. let byl parter hotelu rekonstruován (K. Koutský), doplněn o představenou amorfní hmotu bazénu. Architektonická hodnota hotelu by měla zůstat uchována.', 'J. E. Svoboda, J. Noll: Praha 1945 – 2003, Libri, Praha 2006', 2, 0, 0),
(15, 'Obecní dům', 1906, 1911, 20, 'náměstí Republiky', 'Staré Město', 'Praha 1', '50.087437', '14.428482', '/images/15_s.jpg', '/images/15.jpg', 'Rozložitá stavba je zřetelně určená pro zábavu. Se dvěma nadzemními podlažími zabírá velký přibližně pětiúhelníkový pozemek vedle pozdně gotické Prašné brány, s hlavní zalomenou fasádou orientovanou do prostorově neurčitého náměstí Republiky. Dominantou objektu je střední část s jediným vstupem. Ten je v mělce prohnuté nice, ukryt pod vysokým a daleko vystupujícím portikem, neseným na dvou sloupech, na střeše portiku je rozlehlý balkon, na který vedou troje vysoké dveře. Nad nimi je vyvinut vysoce vyklenutý štít zdobený oslavnou mozaikou, ještě výše vystupuje prosklená kopule. Na obě strany od centrální části se táhnou dvě téměř identická křídla, s rustikovaným přízemím, které je prolomeny velkými pravoúhlými výkladci, nad přízemím se táhne balkon se zdobným litinovým zábradlím. Okna prvního patra jsou valeně zaklenutá, mezi nimi jsou bohatě zdobené pilastry s hlavicemi, klenáky oken mají bohatě plastické zdobení. vysoká střecha je klenutá, završená světlíky, jež otevírají prostory podstřešních výstavních sálů. Boční fasády jsou z ulice pravidelně otevřeny krámskými prostory s jednotnými výkladci. Celkový výraz je na pomezí novorenesance a novobaroka se secesním dekorem, vnitřní prostory jsou ryze secesní  jak v prostorech restauračních zařízení v podzemí a přízemí (s výjimkou art decového Amerického baru), tak v prostorech ústřední síně a věnce doprovodných sálů v prvním patře. Objekt byl rekonstruován v polovině 90. let (Sdružení architektů pro obnovu Obecního domu), v té době získal novou vestavbu tzv. dirigentského apartmá v podkroví. Jeho architektonické hodnoty opulentní měšťanské secese jsou nedotknutelné.', 'J. E. Svoboda, Z. Lukeš, E. Havlová: Praha 1891 – 1918, Libri, Praha 1997 \nP. Vlček: Umělecké památky Prahy – Josefov, Staré Město, Academia, Praha 1996 ', 2, 0, 0),
(16, 'Obchodní dům Kotva', 1966, 1975, 11, 'náměstí Republiky', 'Staré Město', 'Praha 1', '50.089117', '14.427731', '/images/16_21_s.jpg', '/images/16_21.jpg', 'Volná proluka na okraji Starého Města byla vyplněna stavbou nepravidelně působícího půdorysu, který je založen na skladbě konstrukčně racionálních šestiúhelníků. ty dovolily maximálně a dostatečně flexibilně vyplnit mezeru v zástavbě.  Zároveň také dokázaly, že stavba velikého objemu a jasně dobově příslušného výrazu je dostatečně rozčleněná, a díky tomu se dobře včleňuje do svého rozmanitého okolí. V jejím hlavním průčelí do náměstí jsou půdorysné šestiúhelníky rozehrány nad zasunutým přízemím ve výrazně plastické skladbě, hlavní vstup je v hloubce myšleného nádvoří. Části průčelí mají rozdílné výšky, aby byl dodržen charakter nejednoobjemového domu. Obvodový plášť má do náměstí velké prosklené plochy na výšku celého podlaží, ve stranách je plný, z profilovaného řízeně korodovaného plechu. Interiér byl původně volný halový, v 90. letech byl bez celkového koncepčního projektu změněn metodou „obchody v obchodě“, díky tomu prostor značně utrpěl, jeho původní velkorysost však zůstala čitelná. Architektonická hodnota stavby je velmi vysoká a neměla by být snížena jakoukoli změnou.', 'J. E. Svoboda, J. Noll: Praha 1945 – 2003, Libri, Praha 2006 ', 2, 0, 0),
(20, 'Rekonstrukce a dostavba Karolina', 1946, 1962, 6, 'Ovocný trh', 'Staré Město', 'Praha 1', '50.086074', '14.423311', '/images/20_s.jpg', '/images/20.jpg', 'Rekonstrukce obsáhlého bloku staroměstských domů mezi Ovocným trhem, Celetnou a Železnou ulicí probíhala v několika etapách. Spojila v jeden celek velmi rozmanitý konglomerát různě historických a různě dochovaných staveb. Nejdůležitějším bylo vytvoření nového slavnostního nároží ze strany Ovocného trhu, jež bylo uzavřeno novým křídlem výrazně majestátního výrazu. V proskleném přízemí je uprostřed lehké předstupující zádveří, kryté výrazně stoupající markýzou. Nad tím je cihlová stěna dělená pěti převýšenými, zcela bezozdobnými okny a předsazenými květinovými truhlíky. Není zde ukončující římsa, stavba hluboce ustupuje dozadu a do průčelí se prosazuje jen zdánlivě volná deska střechy nad posledním podlažím. Jedinou ozdobu průčelí tvoří nápis Universitas carolina. Ze západní strany k nádvoří přiléhá dochovaný a dotvořený objekt s nově proskleným gotickým podloubím v přízemí a s vystupujícím vrcholně gotickým arkýřem, jehož působení je celá stěna podřízena. Do Železné ulice je dominantou barokní portál (F. M. Kaňka). Z východní strany nádvoří uzavírá nově postavená správní budova, která pečlivě udržuje neutrální výraz v e složitém historickém prostředí. V rekonstruované části byly vytvořeny slavnostní prostory univerzity, od hlavní auly, přes prostory rektora, kromě toho potřebné kancelářské zázemí, jež navazuje na fakultní budovy v přilehlých domech komplexu. V přízemí historické nárožní budovy byly vytvořeny výstavní prostory. Na sklonku 90. let byl soubor upravován (T. Šantavý). Architektonické hodnoty, v nichž se snoubí historický odkaz a citlivý vstup z druhé poloviny 20. století by neměly být proměňovány. ', 'J. E. Svoboda, J. Noll: Praha 1945 – 2003, Libri, Praha 2006 \nO. Dostál, J. Pechar, V. Procházka: Moderní architektura v Československu, Obelisk, Praha 1970 ', 2, 0, 0),
(21, 'Palác Kotva', 1928, 1929, 4, 'Revoluční', 'Staré Město', 'Praha 1', '50.090342', '14.428203', '/images/16_21_s.jpg', '/images/16_21.jpg', 'Kancelářská a obchodní budova raného funkcionalismu uvozuje na sklonku 20. let rozšířenou Revoluční třídu. Pro ve své celkově střídmé kompozici podtrhuje nároží, jako by pylon vstupu do nové ulice. Sedmipodlažní stavba má výrazně horizontálně členěný obchodní parter prvních dvou podlaží, a bohatě strukturovaná poslední podlaží, která částečně ustupují za terasy a na nároží vytváří dominantní věž, která je provázena symbolizující plastikou ženy s kotvou. Dům, který má železobetonovou konstrukci, je bohatě rozčleněn. Hlavní část obklopuje dvě velké vnitřní haly a dvůr, k ní přiléhá spojovací křídlo, jímž prochází pasáž do zadní budovy, v níž bylo původně kino. Parter domu byl několikrát upravován, na sklonku 50. let zde vzniklo ve výrazném bruselském stylu centrum Československých aerolinií (K. Filsak, J. Louda, K. Bubeníček, J. Šrámek, K. Hřivnáč). Tento interiér se nedochoval, byl zrušen při úpravách na počátku 70. let. Současný parter včetně pasáže má běžný obchodní charakter, který nemá, na rozdíl od celku stavby, žádnou architektonickou hodnotu. Stavba je ojedinělou ukázkou funkcionalistické stavby citlivě komponované v urbanistických souvislostech.', 'P. Vlček: Umělecké památky Prahy, Josefov, Staré Město, Academia, Praha 1996 ', 2, 0, 0),
(22, 'Palác Merkur', 1934, 1935, 4, 'Revoluční', 'Staré Město', 'Praha 1', '50.092283', '14.427173', '/images/22_s.jpg', '/images/22.jpg', 'Osmipodlažní objemná stavba ukončuje zástavbu na západní straně Revoluční třídy nejen pohledově, ale i charakterově. jedná se o architekturu velmi přísnou, téměř neosobní, s přesně počítanými vztahy částí a celku. Jako by se v ní kombinovala racionálnost poetického funkcionalismu s neosobním novoklasicismem, k němuž v té době architekt poněkud překvapivě směroval. Stavba zdůrazňuje svou pevnost a sevřenost, svou váhu. Má hladký, chladný kamenný obklad s okny v kovových rámech v líci fasády. Okna jsou široká, pravidelná, ale pečlivě oddělovaná tak, aby nevyvolávala dojem oken pásových. Ze strany Revoluční je orientován hlavní vstup, jehož nika je převýšená přes dvě podlaží, subtilními bezozdobnými pilíři je dělena do tří částí, markýza, která ji uzavírá, je jen mírně vysunutá. Podhled je členěn do čtvercových polí s bodovými svítidly. Osa domu nad vstupem je zdůrazněna nečekaně subtilními mělkými balkony, předsazenými vždy před dvě pole jinak běžných oken. Přízemí je věnováno obchodním prostorům, na straně obrácené k řece byla původně dvoupodlažní kavárna s velkými okny-výkladci, mezi nimiž vynikají veliké tabule měkce zaoblených nároží. Ze strany ulice Hradební je dům vysunut nad podloubí se dvěma sloupy. Nároží jsou prolomena tak, že vzniká dojem jakoby stavba měla do nejdůležitějšího průčelí vysunut široký, dvakrát odsazený rizalit. Budova stále slouží administrativě, kavárenský prostor prodělal několik proměn – v 60. letech zde bylo odbavovací centrum ČSA, od 90. let je zde autosalon. Ojedinělá stavba představuje zajímavý přechod mezi funkcionalismem a robustněji zasazeným klasicistním východiskem a její hodnoty by neměly být porušovány. ', NULL, 2, 0, 0),
(23, 'Hotel Josef', 2002, 2004, 10, 'Rybná', 'Staré Město', 'Praha 1', '50.090012', '14.426100', '/images/23_s.jpg', '/images/23.jpg', 'Hotel Josef Praha, z kategorie čtyřhvězdičkové hotely v Praze, se nachází v blízkosti židovské čtvrti v historickém centru Prahy a představuje jedinečný příklad současné architektury. Pouhých 5 minut chůze od Staroměstského náměstí.', 'http://www.in-prague.org/hotely-v-praze/hotel-josef-praha-1/#description', 2, 0, 0),
(25, 'Palác Lažanských', 1862, 1862, 15, 'Smetanovo nábřeží', 'Staré Město', 'Praha 1', '50.081737', '14.413226', '/images/25_37_s.jpg', '/images/25_37.jpg', 'Monumentální čtyřpodlažní stavba tvoří uzavřený blok s vnitřním nádvořím.Její nároží jsou zdůrazněna mělkými rizality s výraznými lemujícími mělkými pilastry , a především střešními vysokými, téměř věžovými střechami s vikýři, ve stylu odpovídajícím inspiraci u francouzské novorenesance. Přízemí je již od původního projektu určeno pro kavárenské prostory (byť byly zřízeny později). první a druhé patro mají jednotně řešená okna, ovšem různou dekoraci. Okna prvního patra mají v supraportách nízké trojúhelníkové štítky, nad průjezdem z nábřeží je vyvinut výrazný balkon přes tři okenní osy. Okna v rizalitech jsou sdružena do výraznějších celků, jen s rovnou supraportou. V druhém patře mají okna pádně oddělované rovné římsy, v rizalitech jsou jejich seskupení završena přetrženými obloukovými segmenty. Poslední podlaží již je méně zdobné, jen v rizalitech jsou mezi okny plastické panely. Dům palácového vzhledu byl od počátku navržen a užíván jako dům nájemní, s bytem majitele v prvním patře. od druhé poloviny 20. století budova slouží Akademii múzických umění. Její architektonická hodnota je velmi cenná mimo jiné jako součást historicky utvářené siluety nábřeží a neměla by být narušena.', 'P. Vlček: Umělecké památky Prahy, Josefov, Staré Město, Academia, Praha 1996 \nJ. Vybíral: Ignác Vojtěch Ullmann, katalog výstavy, NG v Praze, 1994 ', 2, 0, 0),
(28, 'Kancelářský dům', 1926, 1930, 4, 'Jeruzalémská', 'Nové Město', 'Praha 1', '50.084821', '14.431508', '/images/28_s.jpg', '/images/28.jpg', 'Původně transformační stanice.', 'http://www.urm.cz/uploads/assets/uap_pdf/UAP_prilohy_k_jevum/14_architektonicky_cenne_stavby_a_soubory_text.pdf', 2, 0, 0),
(31, 'Palác Adria', 1922, 1925, 19, 'Jungmannova', 'Nové Město', 'Praha 1', '50.082508', '14.422131', '/images/31_s.jpg', '/images/31.jpg', 'Palác pochází z let 1923-1924 a byl postaven ve stylu rondokubizmu italskou pojišťovnou Riunione podle návrhu arch. Josefa Zasche ve spolupráci s architektem Pavlem Janákem. Palácem prochází z Jungmannovy ulice na Národní třídu pasáž Adria. Sochařskou výzdobu paláce zajistili Otto Gutfreund, Jan Štursa, František Anýž, Karel Dvořák a Bohumil Kafka.', 'http://cs.wikipedia.org/wiki/Pal%C3%A1c_Adria', 2, 0, 0),
(32, 'Dům Mánes', 1928, 1930, 4, 'Masarykovo nábřeží', 'Nové Město', 'Praha 1', '50.077523', '14.414127', '/images/32_66_s.jpg', '/images/32_66.jpg', 'Mánes byl původně Spolek výtvarných umělců založený v roce 1887 žáky Akademie výtvarných umělců a Uměleckoprůmyslové školy. Pořádal pravidelné výstavy v Praze a dalších českých i cizích městech. Jeho prvním starostou byl zvolen Mikoláš Aleš. V roce 1923 vznikla myšlenka pořídit pro spolek vlastní výstavní prostory, aby nemusel využívat různých provizorií. Tehdy pražská obec vykupovala mlýny a sklady podél řeky, a tak Spolek zakoupil od města pozemek náplavky, na němž stály Šítkovské mlýny. V roce 1927 se začalo velmi obtížně bourat jejich základové zdivo, přičemž byla narušena statika Šítkovské vodárenské věže. Bylo třeba ji obezdít mohutným železobetonovým věncem, přesto však zůstává stále nakloněna. Projekt byl svěřen architektu Otakaru Novotnému, který budovu pojal konstruktivisticky jako nízký kvádr, hladký, jednobarevný, s velkými prosklenými plochami. Dokázal originálně vkomponovat novou budovu mezi nábřeží a Žofínský ostrov, takže situace připomínala staré uspořádání mlýnů. Náročné stavební práce řídila firma stavitele Matěje Blechy. Stavba byla velmi obtížná a drahá, S. V. U. Mánes si na ni musel i vypůjčit, nicméně 30. října 1930 předal předseda stavební komise Gočár budovu do rukou S. V. U. Mánes. Jako první se zde konala výstava Sto let českého umění 1830 - 1930.', 'http://www.turistika.cz/mista/manes', 2, 0, 0),
(37, 'Národní divadlo', 1868, 1883, 15, 'Národní', 'Nové Město', 'Praha 1', '50.081269', '14.413311', '/images/25_37_s.jpg', '/images/25_37.jpg', 'Národní divadlo v Praze patří mezi nejznámější divadla v České republice. Novorenesanční budova divadla Josefa Zítka je jednou z nejvýznamnějších staveb v zemi jak z hlediska obecně národněkulturního, historického, tak i z hlediska čistě architektonického.', 'http://cs.wikipedia.org/wiki/N%C3%A1rodn%C3%AD_divadlo', 2, 0, 0),
(44, 'Peterkův dům', 1899, 1900, 20, 'Václavské náměstí', 'Nové Město', 'Praha 1', '50.083320', '14.424233', '/images/44_s.jpg', '/images/44.jpg', 'Secese s ohlasem přechodu do individualistické moderny ', 'http://www.urm.cz/uploads/assets/uap_pdf/UAP_prilohy_k_jevum/14_architektonicky_cenne_stavby_a_soubory_text.pdf', 2, 0, 0),
(45, 'Hotel Evropa', 1903, 1905, 20, 'Václavské náměstí', 'Nové Město', 'Praha 1', '50.082398', '14.427688', '/images/45_46_48_s.jpg', '/images/45_46_48.jpg', 'Budova Grand hotelu Evropa byla postavena již roku 1872 významným architektem Josefem Schulzem v novorenesančním slohu. Roku 1889 došlo k velkorysé přestavbě podle architekta Bělského, hotel tehdy nesl jméno U arcivévody Štěpána. V letech 1903 až 1905 byl celý hotel přebudován do stylu secese architekty Bedřichem Bendelmayerem, Aloisem Dryákem, Bohumilem Hübschmannem a Janem Letzelem. Bendelmayer se během přestavby přiklonil ke geometrické secesi podle vzoru modernismu Jana Kotěry. Autorem průčelí se sousoším je akademický sochař Ladislav Šaloun. Z hotelu se přestavbou stala jedna z nejvýznamnějších evropských secesních staveb.\nRoku 1924 hotel koupil známý pražský restauratér Karel Šroubek, který ho přejmenoval na Grand hotel Šroubek a vytvořil jeden z nejluxusnějších hotelů střední Evropy. Hotel se stal známý po celém světě, nejen kvůli mimořádnému architektonickému uspořádání a vzácné secesní výzdobě, ale také pro svou vyhlášenou česko-francozskou kuchyni a prvotřídní hotelové služby (v roce 1925 zde nechybí výtahy, klimatizační systémy, moderní systém ústředního vytápění, kadeřnictví, zimní zahrada v prvním podlaží a další, na tehdejší dobu, vymoženosti). Majitel hotelu vydával každoročně Zlatou knihu Grand hotelu Šroubek, a s manželkou Bertou také několik mimořádně úspěšných kuchařek. Těsně před válkou se Šroubkův hotel zapsal do historie: sídlil tu britský obchodník Nicholas Winton, který odtud řídil záchranu židovských dětí před postupujícím nacismem. Jeho Britskému výboru pro uprchlíky z Československa (BCRC) se právě tady podařilo zorganizovat odchod 669 dětí do bezpečí. V roce 1951 byl hotel znárodněn a přejmenován na Grand hotel Evropa. Po roce 1989 byl privatizován. Grand hotel Evropa se stal za léta své existence vyhledávaným místem pro setkávání významných osobností. Spisovatel Franz Kafka měl roku 1912 v zrcadlovém sále hotelu jediné autorské čtení v Praze. Herec, komik a vášnivý gurmán Vlasta Burian se přátelil s hotelovým šéfkuchařem a chodil do místní kuchyně vařit. V kavárně hotelu se pravidelně setkávala herecká elita pražského Národního divadla. V prostorách hotelu se natáčelo hned několik filmů a dokumentů. Jmenujme třeba akční Mission Impossible s Tomem Cruisem. Mezi hotelové hosty patřila například filmová hvězda Shirley Temple, poslední perský monarcha Muhammad Rezá Šáh Pahlaví, Čechoameričan a starosta Chicaga Antonín Čermák či kosmonaut Gagarin.', 'http://www.evropahotel.cz/cs/historie', 2, 0, 0),
(46, 'Hotel Meran', 1903, 1905, 20, 'Václavské náměstí', 'Nové Město', 'Praha 1', '50.082081', '14.427323', '/images/45_46_48_s.jpg', '/images/45_46_48.jpg', 'Hotel Meran byl postaven rodinou Hájkových v letech 1895 – 1906 v proluce téměř minimální, nevhodné pro výstavbu hotelu. Přesto se stal společně s hotelem Šroubek architektonickým skvostem a ozdobou Václavského náměstí. Úmrtím otce v roce 1937 se stali dědici syn Julius a dcera Marie, tehdy dvou a tříletá. Za okupace byl hotel ve vlastnictví Němců a byl pojmenován LUNA. Po válce, v roce 1945 byl majetek rodiny Hájkových navrácen. Vrátil se i původní název hotelu MERAN. Vzhledem k sirotčímu majetku byl hotel zestátněn až v roce 1954. Tímto aktem byl MERAN předurčen k zániku. Byl propojen s hotelem Šroubek a pojmenován EVROPA.', 'http://www.hotelmeran.cz/index.php?nid=5400&lid=cs&oid=752232', 2, 0, 0),
(47, 'Stýblův obchodní dům', 1927, 1929, 4, 'Václavské náměstí', 'Nové Město', 'Praha 1', '50.082398', '14.425006', '/images/47_s.jpg', '/images/47.jpg', 'Palác Alfa má své jméno podle taneční kavárny Alfa, dříve Boulevard. Původně se objekt jmenoval palác Stýblův či U Stýblů podle svého majitele. Dům v samém srdci Prahy byl postaven v letech 1928 a 1929 architekty Ludvíkem Kyselou a Janem Jarolímem ve stylu konstruktivismu a nahradil tím dva nízké původní domy s průjezdem do dvora. Vznikl tak multifunkční objekt s obchodní pasáží, vyhlášenou taneční kavárnou Boulevard (později název Alfa), restaurací, kancelářemi, byty a legendárním kinosálem. Za pasáží směrem k Františkánské zahradě byla přistavěna nízká budova, v jejímž suterénu zahájilo v r. 1934 provoz Nové divadlo. Od r. 1959 zde mnoho let hrálo divadlo Semafor. Kolmo na pasáž Alfu se napojuje pasáž Světozor z Vodičkovy ulice. Obě jsou propojeny s Františkánskou zahradou. V druhé polovině 50. let 20. století se u nás poprvé objevil širokoúhlý formát CinemaScope a právě jím bylo kino Alfa roku 1956 vybaveno jako první kino v republice.', 'http://palacustyblu.cz/index.php?f=258', 2, 0, 0),
(48, 'Wiehlův dům', 1894, 1894, 15, 'Václavské náměstí', 'Nové Město', 'Praha 1', '50.081985', '14.426036', '/images/45_46_48_s.jpg', '/images/45_46_48.jpg', 'Ve středověku na tomto místě stával dům s věží. Koncem 14. st. zde byl pivovar Jindřicha Berky z Dubé, později patřil Matouši Žlutickému a říkalo se zde U Žlutických. Koncem 19. stol. dům zakoupil architekt Antonín Wiehl, zboural ho a v letech 1895 - 96 zde podle vlastních plánů společně s architektem Janem Zeyerem vystavěl dům nový. Podle tehdejší módy vystavěl jeden z nejhezčích domů české novorenesance, který zdobí osmiboká věžička vyrůstající z hřebene střechy nad průčelní atikou. Nese vyhlídkový ochoz se zábradlím a nahoře má cibulovitou báň s hrotem a makovicí. Bohatou ornamentální výzdobu fasády provedl Josef Fanta a malířskou výzdobu podle kartonů Mikoláše Alše vytvořili malíři Ladislav Novák a Arnošt Hofbauer. Namalovali zde šestidílný cyklus obrazů ze života bohatého kupce přibližně z doby Rudolfa II. Šest namalovaných výjevů odpovídá nejdůležitějším etapám života kupce. Začíná křtem dítěte, nad nímž je kojící matka, co symbol mateřství, a nápis: Baba přede - Bůh jen nitku vede. Na dalším poučuje učenec dítě o zeměpisu a je tu připraven kůň na jeho první obchodní cestu. V horní řadě stojí student s knihou a nápis: Strom jak vzroste, tak stojí. Ve třetí části je svatba kupeckého mládence a nad tím dívka s jablkem poznání v ruce a nápis říká: Máš mne, nedbáš, ztratíš - poznáš. Dále pokračuje život kupce v obchodě, pak postava obchodníka, kterého sám král slavnostně pasuje na rytíře za jeho zásluhy při obraně vlasti, a pak starý muž se loučí se synovou rodinou. Nad posledním obrazem stojí slovanská Morana jako symbol smrti a nápis praví: Proti Mořeně není kořeně. Malby byly restaurovány v letech 1977 - 78, vedoucím skupiny restaurátorů byl Jiří Toroň. Autor dalšího pásu výzdoby fasády a ornamentů nahoře je neznámý. Fasáda domu má ještě další pás výzdoby a další ornamenty nahoře, jejich autor je neznámý. V květnových dnech roku 1945 byl dům těžce poškozen, v 50. letech jej opravoval speciální technikou akademický malíř Antonín Brunner. Tehdy zde vzniklo podloubí a v 60. letech 20. st. byl dům napojen na podchod pod Václavským náměstím. Generální rekonstrukce se dočkal až koncem 90. let 20. století, tedy po 100 letech. Ve věžičce byly uloženy v zaletované měděné trubce dokumenty z r. 1896. Takové zprávy bývaly běžné ve věžích kostelů, ale v obytném domě to bylo mimořádné. Byly zde noviny, výplatní pásky dělníků, reprodukce rentgenového snímku ruky a Pamětní listina podepsaná Antonínem Wiehlem a dalšími staviteli domu. V listině byla zmínka o nejnovějších vynálezech té doby, které rychle měnily život lidí. Dokumenty, doplněné o nové z doby rekonstrukce, byly vráceny zpět pro další generace. V r. 1998 byl dům po tříleté rekonstrukci otevřen. Je v něm jedno z největších knihkupectví Academia s literární kavárnou. Antonín Wiehl byl jedním z našich nejvýznamnějších architektů. Je považován za tvůrce tzv. české neorenesance a je autorem mnoha významných budov, např. staroměstské vodárny na Novotného lávce, Městské spořitelny v Rytířské ul., vyšehradského Slavína a mnoha jiných. Byl mezi jiným členem České akademie pro vědy, slovesnost a umění a velký vlastenec. Svůj dům odkázal v závěti právě Akademii věd, která ho od r. 1910, kdy Wiehl zemřel, dodnes spravuje.', 'http://www.praguewelcome.cz/srv/www/cs/objects/detail.x;jsessionid=B5C8ED028A7F0A55C19C201A921F8E02?id=63506', 2, 0, 0),
(49, 'Hotel Jalta', 1954, 1957, 6, 'Václavské náměstí', 'Nové Město', 'Praha 1', '50.081214', '14.428546', '/images/49_s.jpg', '/images/49.jpg', 'Hotel Jalta je výjimečný nejen svou exkluzivní polohou přímo v historickém centru Prahy na Václavském náměstí, ale i svou 50letou historií a designem budovy, který je považovaný za mistrovské dílo známého českého architekta. Hotel Jalta je národní kulturní památkou v chráněné oblasti světového dědictví UNESCO. Nedávno byl kompletně renovován.', 'http://www.hoteljalta.com/cs/', 2, 0, 0),
(56, 'Bývalý Centrální dispečink', 1970, 1978, 1, 'Vinohradská', 'Vinohrady', 'Praha 2', '50.078832', '14.433568', '/images/56_s.jpg', '/images/56.jpg', 'Bývalý Centrální dispečink tranzitního plynovodu a dvě kancelářské budovy.', 'http://www.urm.cz/uploads/assets/uap_pdf/UAP_prilohy_k_jevum/14_architektonicky_cenne_stavby_a_soubory_text.pdf', 2, 0, 0),
(57, 'Hlavní nádraží', 1901, 1909, 20, 'Wilsonova', 'Vinohrady', 'Praha 2', '50.083252', '14.435112', '/images/57_s.jpg', '/images/57.jpg', 'Praha hlavní nádraží (od 15. února 1940 do roku 1945(?) a od ledna 1953 dodnes), v minulosti nazývané Praha Wilsonovo nádraží (1919–1940, 1945(?)–1953, od roku 1990 má označení „nádraží prezidenta Wilsona“ jako čestný titul) a nádraží císaře Františka Josefa (1871–1919), je nejvýznamnější pražské železniční nádraží. Kolejiště a Fantova odbavovací budova leží na Vinohradech v Praze 2, nová odbavovací budova na Novém Městě v Praze 1, severní zhlaví zasahuje do Prahy 3–Žižkova. I přes provedenou rekonstrukci je nádraží kritizováno pro malou kapacitu.', 'http://cs.wikipedia.org/wiki/Praha_hlavn%C3%AD_n%C3%A1dra%C5%BE%C3%AD', 2, 0, 0),
(59, 'Bytový dům v ulici Neklanova', 1913, 1914, 7, 'Neklanova', 'Vyšehrad', 'Praha 2', '50.066396', '14.421058', '/images/59_s.jpg', '/images/59.jpg', 'Nájemní dům s pěti podlažími byl postaven na nárožní parcele s ostrým úhlem v poměrně strmém svahu. Svým členěním zdůrazňuje vertikalitu – masivní meziokenní pilíře jsou prolamované pouze ve směru vzhůru, odraženy od bohatěji prolamovaného nadpraží nad přízemím a zachyceny do vystupující stejně bohatě prolamované římsy pod střechou. Parapety jsou prolomeny třikrát, a to bez ohledu na šířku okenního pole. Charakteristickým prvkem je nárožní pilíř, za nímž ustupují ve všech podlažích balkóny. jeho proporce a jeho zakotvení do římsy evokuje inspiraci v gotických stavbách. Dům je čistě bytový, pouze v přízemí, postupně zasunovaném do stoupajícího svahu je  restaurace. Dům byl rekonstruován po restituci na počátku 90. let 20. století a jeho architektonické hodnoty vrcholně kubistické stavby jsou nedotknutelné.', 'R. Švácha: od moderny k funkcionalismu, odeon, Praha, 1985 \nJ. Švestka, P. Vlček: Český kubismus 1909 – 1925, Kunstverein, Düsseldorf v nakladatelství \nGerd Hatje, Stuttgart 1991', 2, 0, 0),
(60, 'Rodinný dvojdům na Rašínově nábřeží', 1912, 1913, 7, 'Rašínovo nábřeží', 'Vyšehrad', 'Praha 2', '50.064495', '14.415779', '/images/60_61_s.jpg', '/images/60_61.jpg', 'Dlouhá řada tří domů na nábřeží má symetrickou kompozici. Střední dům je dominantní s protáhlým zalamovaným štítem s ústředním oknem, které je lemováno sochařskou výzdobou, prostor před štítem je rozšířen zalomenou terasou na vršku zalamovaného rizalitu se vstupem. Stavba má na půlpodlaží vystupující suterén,  a dvě běžná patra. Boční křídla mají své vstupy orientovány z boků. jejich hmota je zdánlivě o patro nižší, neboť druhé patro je tvarováno jako podkrovní v mansardové střeše s masivními vikýři s do hloubky zasunutými okny. Prolamování je převážně jen v jednom směru, pouze parapety a nadpraží jsou prolamovány energičtěji ve více směrech. Boční průčelí jsou identická, souměrná. Vstup je uprostřed s dveřmi zasunutými pod vysoký prolamovaný arkýř 1. patra, nad arkýřem je vyvinut vysoký prolamovaný štít, otevřený jedním resp. třemi šestiúhelníkovými okny. Boky jsou uspořádány stejně jako stěny do nábřeží. Jižní dům má vstup do zahrady vymezený dochovanou kubisticky zalamovanou pergolou, severní dům má obnovené prolamované plotové zděné sloupky. Severní dům byl v 90. letech zrekonstruován jako sídlo reklamní agentury, při té příležitosti byly ve vstupním průčelí prolomeny vjezdy do dvou garáží. I přes tuto změnu jsou architektonické hodnoty této skupiny vrcholně kubistických staveb nedotknutelné.', 'R. Švácha: od moderny k funkcionalismu, odeon, Praha, 1985 \nJ. Švestka, P. Vlček: Český kubismus 1909 – 1925, Kunstverein, Düsseldorf v nakladatelství Gerd Hatje, Stuttgart 1991 ', 2, 0, 0),
(61, 'Rodinný dům na Rašínově nábřeží', 1912, 1913, 7, 'Rašínovo nábřeží', 'Vyšehrad', 'Praha 2', '50.064922', '14.415822', '/images/60_61_s.jpg', '/images/60_61.jpg', 'Dlouhá řada tří domů na nábřeží má symetrickou kompozici. Střední dům je dominantní s protáhlým zalamovaným štítem s ústředním oknem, které je lemováno sochařskou výzdobou, prostor před štítem je rozšířen zalomenou terasou na vršku zalamovaného rizalitu se vstupem. Stavba má na půlpodlaží vystupující suterén,  a dvě běžná patra. Boční křídla mají své vstupy orientovány z boků. jejich hmota je zdánlivě o patro nižší, neboť druhé patro je tvarováno jako podkrovní v mansardové střeše s masivními vikýři s do hloubky zasunutými okny. Prolamování je převážně jen v jednom směru, pouze parapety a nadpraží jsou prolamovány energičtěji ve více směrech. Boční průčelí jsou identická, souměrná. Vstup je uprostřed s dveřmi zasunutými pod vysoký prolamovaný arkýř 1. patra, nad arkýřem je vyvinut vysoký prolamovaný štít, otevřený jedním resp. třemi šestiúhelníkovými okny. Boky jsou uspořádány stejně jako stěny do nábřeží. Jižní dům má vstup do zahrady vymezený dochovanou kubisticky zalamovanou pergolou, severní dům má obnovené prolamované plotové zděné sloupky. Severní dům byl v 90. letech zrekonstruován jako sídlo reklamní agentury, při té příležitosti byly ve vstupním průčelí prolomeny vjezdy do dvou garáží. I přes tuto změnu jsou architektonické hodnoty této skupiny vrcholně kubistických staveb nedotknutelné.', 'R. Švácha: od moderny k funkcionalismu, odeon, Praha, 1985 \nJ. Švestka, P. Vlček: Český kubismus 1909 – 1925, Kunstverein, Düsseldorf v nakladatelství Gerd Hatje, Stuttgart 1991 ', 2, 0, 0),
(62, 'Zemská porodnice', 1867, 1875, 5, 'Apolinářská', 'Nové Město', 'Praha 2', '50.071106', '14.424641', '/images/62_s.jpg', '/images/62.jpg', 'Počátkem druhé poloviny 19. století se v Praze jevila nutná potřeba moderního porodnického ústavu. Stavbu Zemské porodnice čp. 441, Apolinářská 18 nakonec inicioval František hrabě Thun-Hohenštejn. Vypracováním projektu byl pověřen arch. Josef Hlávka. Ten věren svému svědomitému způsobu práce nejdříve prostudoval dostupnou lékařskou literaturu o porodnictví a to z důvodu, aby projekt a následná realizace co nejlépe vyhovovaly svému účelu. Poté se rozhodl pro čtvercový půdorys objektu se čtyřkřídlým jádrem a s obdélným vnitřním nádvořím. V hlavním průčelí jsou tři rizality, střední z nich je rozšířen o polygonální arkýř kaple. K podélným křídlům přiléhají kolmo dvě trojice bočních křídel. Ta jsou řešena jako dvojtrakt a jejich pokoje, představující lůžkovou část, jsou orientovány k jihu. Takovéto architektonické řešení mělo jednu obrovskou výhodu. Pokud na jednom z oddělení vypukla infekce, mohlo být okamžitě uzavřeno, aniž by to narušilo celkový chod nemocnice. Vlastní stavební realizace rozlehlého objektu byla provedena v letech 1867-1875 ve stylu severoněmecké gotické architektury. V průběhu stavby arch. Josef Hlávka vážně onemocněl a tak vše dovedl do zdárného konce arch. Čeněk Gregor. Budova Zemské porodnice je výjimečná tím, že tady jako základního stavebního materiálu bylo použito režných cihel, které nedostaly, jak do té doby bylo v Praze zvykem, omítku. Do výčtu pražských věží přispívá i Zemská porodnice tou svojí, vysokou 30 m. Nad kaplí se zvedá vysoká stanová střecha, která na svém vrcholu nese osmibokou věž s lucernou a makovici s hrotem. Makovice jsou i v rozích střechy. Rovněž závěr kaple se samostatnou věžovitou střechou má makovici s hrotem.', 'http://stovezata.praha.eu/zemska-porodnice.html', 2, 0, 0),
(65, 'Spolkový a bytový dům Hlahol', 1903, 1906, 20, 'Masarykovo nábřeží', 'Nové Město', 'Praha 2', '50.078143', '14.414492', '/images/65_s.jpg', '/images/65.jpg', NULL, NULL, 2, 0, 0),
(66, 'Tančící dům', 1993, 1996, 3, 'Rašínovo nábřeží', 'Nové Město', 'Praha 2', '50.075527', '14.414041', '/images/32_66_s.jpg', '/images/32_66.jpg', 'Tančící dům, jinak také Ginger and Fred, dokončený roku 1996, stojí v Praze na pravém břehu Vltavy na rohu Rašínova nábřeží a Jiráskova náměstí. Jedná se o první stavbu špičkových světových architektů, která byla v hlavním městě po sametové revoluci realizována. Pojmenován je podle tvaru svých dvou nárožních věží, inspirovaných slavným meziválečným tanečním párem Freda Astaira a Ginger Rogersové. Tančící dům navrhl Vlado Milunić spolu s Frankem O. Gehrym, kterého k projektu přizval investor. Interiéry kanceláří investora byly z části svěřeny britské architektce českého původu Evě Jiřičné. Jeho stavba rozpoutala nejrozsáhlejší veřejnou diskuzi o architektuře v Praze. Tančící dům dostal jedno z ocenění v kategorii designu v anketě amerického Time. V českém časopisu Architekt se dostal mezi pět nejvýznamnějších českých staveb 90. let. V budově, kterou financovala Nationale Niederlanden (dnes ING), jsou kanceláře, luxusní kavárna a restaurace. Přízemí a suterén, původně určené jako prodejní plochy, jsou nyní využity jako víceúčelový pronajímatelný prostor. Přízemí je řešeno jako velkoprostor s přístupem od hlavní recepce a z venku od nábřeží.', 'http://cs.wikipedia.org/wiki/Tan%C4%8D%C3%ADc%C3%AD_d%C5%Afm', 2, 0, 0);
INSERT INTO `d12_pamatka` (`id`, `nazev`, `rok_pocatek`, `rok_konec`, `d12_styl_id`, `ulice`, `mest_cast_nazev`, `mest_cast_praha`, `lat`, `lon`, `prohlidka_zmensena`, `prohlidka_velka`, `popis`, `zdroj`, `d12_uzivatel_id`, `cas_vlozeni`, `cas_zmeny`) VALUES
(70, 'Dostavba věží kostela kláštera na Slovanech', 1967, 1967, 3, 'Vyšehradská', 'Nové Město', 'Praha 2', '50.070018', '14.418676', '/images/70_s.jpg', '/images/70.jpg', 'Klášter byl založen 21. listopadu 1347 králem a pozdějším císařem Karlem IV. Jako český král si Karel IV. za patrony klášterního kostela zvolil kromě Panny Marie také české patrony - svaté Vojtěcha a Prokopa. Když zvolil ještě svatého Cyrila, Metoděje a Jeronýma (o němž se tehdy domnívali, že byl slovanského původu), myslel tím nejen na politiku směřující na Východ, ale i na smělé plány, které by mohly vyvrcholit sjednocením církve řecké a římské. Napovídá tomu také to, že do kláštera pozval mnichy z Balkánu, kteří měli dovoleno sloužit římskou liturgii ve staroslověnském jazyce. Své plány nemohl císař uskutečnit, ale jeho zásluhou stál v Praze benediktinský klášter se slovanskou liturgií. Kostel byl slavnostně posvěcen 29. března 1372 na velikonoční pondělí, kdy se četlo evangelium o setkání vzkříšeného Krista s učedníky v Emauzích (odtud název Emauzy). V současnosti je klášter, jako další benediktinské kláštery v Čechách, součástí Slovanské kongregace sv. Vojtěcha, založené roku 1945.', 'http://emauzy.cz/cz/index.php', 2, 0, 0),
(75, 'Dřevěný evangelický kostel', 1947, 1947, 4, 'Modřanská', 'Braník', 'Praha 4', '50.040839', '14.410511', '/images/75_s.jpg', '/images/75.jpg', 'Evangelický kostel v Braníku se nedá přehlédnout, i když se jeho stavba skrývá pod strmou skálou bývalého branického lomu. Dřevěný kostelík vybudovaný podle návrhu architekta Pavla Bareše byl otevřen slavnostními bohoslužbami 9. května 1948. Během let došlo k několika stavebním úpravám. Byla vybudována nová apsida podle návrhu architekta Davida Vávry, v roce 1976 získal sbor nové varhany. Původně provizorní kostelík pod branickou skálou stojí a slouží již přes 60 let.', 'http://aktualne.centrum.cz/domaci/fotogalerie/2011/09/22/zapomenuta-mista-praha-pis-magistrat/foto/408017/', 2, 0, 0),
(83, 'Ústav makromolekulární chemie Akademie věd', 1958, 1964, 9, 'Heyrovského náměstí', 'Břevnov', 'Praha 6', '50.086666', '14.338617', '/images/83_s.jpg', '/images/83.jpg', 'Ústav vznikl k 1. 1. 1959 z Laboratoře vysokomolekulárních látek, založené v ČSAV k 1. 1. 1957. Od 1. ledna 2007 se ústav stal veřejnou výzkumnou institucí ve smyslu zákona č. 341/2005 Sb. Výzkumné aktivity ústavu pokrývají prakticky všechny oblasti polymerní vědy – polymerní syntézu, fyzikální chemii makromolekul, fyziku polymerů a polymerní materiály. Jsou orientovány na studium vztahu mezi strukturou a vlastnostmi makromolekulárních látek a na vývoj a cílenou syntézu polymerů požadovaných vlastností využitelných v technice, lékařství, biochemii, zemědělství i ekologii a na návrhy případných výrobních technologií. Personální a přístrojové vybavení pracoviště umožňuje řešit především projekty základního výzkumu, ale umožňuje i provádění výzkumu cíleného a aplikovaného.', 'http://www.cas.cz/o_avcr/struktura/pracoviste/ziva/UMCH.html', 2, 0, 0),
(84, 'Škola', 1931, 1934, 4, 'Božkova', 'Dejvice', 'Praha 6', '50.105800', '14.387219', '/images/84_s.jpg', '/images/84.jpg', 'Vrcholný funkcionalismus s novým pojetím komplexního vzdělávacího zařízení, s bohatou výbavou pro mimoškolní aktivity dětí (sportovní zázemí, víceúčelový sál, výukové střešní terasy).', 'http://www.urm.cz/uploads/assets/uap_pdf/UAP_prilohy_k_jevum/14_architektonicky_cenne_stavby_a_soubory_text.pdf', 2, 0, 0),
(85, 'Hotel International', 1953, 1958, 6, 'Koulova', 'Dejvice', 'Praha 6', '50.109226', '14.393613', '/images/85_s.jpg', '/images/85.jpg', 'Hotel InterContinental se nachází v Praze na Starém Městě na náměstí Curieových 43. Byl vystavěn v letech 1968 - 1974 podle projektu architektů Bubeníčka a Filsaka v architektonickém stylu zvaném brutalismus. Je to rozsáhlá stavba z holého betonu a skleněných pásů oken s keramickým obkladem. Vnější tvar hotelu je svisle rozčleněn na několik menší částí, aby budova lépe zapadala mezi domy pražského Starého Města. V letech 1992 - 1995 proběhla pod vedením architekta Kouckého renovace a v roce 2002 byla provedena kompletní obnova interiérů. Byl upraven prostor před komplexem hotelu, kde byla zřízena zahrada. Tento pětihvězdičkový hotel patří do mezinárodní sítě luxusních hotelů InterContinental Hotels Group. Má 372 luxusních pokojů, 1 pokoj pro tělesné postižené, prezidentské apartmá a dvě restaurace. Z restaurace Zlatá Praha je unikátní výhled na pražské střechy a věže.', 'http://cs.wikipedia.org/wiki/Hotel_InterContinental_Praha', 2, 0, 0),
(86, 'Müllerova vila', 1928, 1930, 18, 'Nad hradním vodojemem', 'Střešovice', 'Praha 6', '50.092572', '14.378486', '/images/86_s.jpg', '/images/86.jpg', 'Müllerova vila (též Loosova vila) je luxusní vila v Praze na Ořechovce (Nad Hradním vodojemem 14, čp. 642, Praha 6 - Střešovice), kterou si nechal od architektů Adolfa Loose a Karla Lhoty postavit František Müller, zámožný spolumajitel stavitelské firmy Kapsa-Müller, když se chtěl s rodinou přestěhovat z Plzně do Prahy. I přes neustálé výtky stavebních úřadů a řadu úředně vynucených změn, se nakonec stavělo. A to v letech 1928–1930, ve stejné době, kdy Ludwig Mies van der Rohe stavěl v Brně vilu Tugendhat. Loos na vile uplatnil nejen funkcionalistické myšlenky, ale i svoji teorii „Raumplanu“ – prostor není členěný na jednotlivá patra, ale do „kubusů“ a jednotlivé místnosti se prolínají v různých úrovních. Na výtky, že dům je navenek příliš strohý, Adolf Loos, nepřítel ornamentalizace odpovídal, že staví pro obyvatele domu a nikoliv pro kolemjdoucí. Funkčnost domu jako celku byla několikrát zpochybněna – když se do garáže zaparkovalo auto, bylo výfukové plyny cítit po celém domě a sám František Müller se udusil při přikládání do kotle. Během socialismu byl dům znárodněn a vdově po Fratišku Müllerovi byly ponechány k užívání jen dvě místnosti – v ostatních sídlily různé komunistické instituce jako Státní pedagogické nakladatelství. Milada Müllerová se snažila zachovat co nejvíce z uměleckých sbírek a nábytku – co nerozdala přátelům, to alespoň prodala a díky tomu se po pádu režimu většina z nich na původní místo vrátila. Po sametové revoluci vilu od dědiců odkoupilo hlavní město Praha a nechalo ji podle dochovaných fotografií co nejvěrněji zrekonstruovat a zpřístupnit veřejnosti.', 'http://cs.wikipedia.org/wiki/M%C3%BCllerova_vila', 2, 0, 0),
(87, 'Traubova vila', 1928, 1929, 18, 'Pod Hradbami', 'Střešovice', 'Praha 6', '50.095229', '14.391146', '/images/87_s.jpg', '/images/87.jpg', 'V klasické vilové čtvrti mezi Ořechovkou, Dejvicemi a Hradčany bylo na sklonku dvacátých let postaveno několik rozmanitých domů. Jeden z nich byl ihned po dokončení předmětem nevybírané kritiky, mnoha protestů, dokonce se mu dostalo označení „krabice na doutníky“. Dům si nechal postavit majitel továrny v Podbabě, Edmund Traub. Ten si pozval jednoho z nejvýznamnějších představitelů německé klasické moderny, berlínského architekta Bruna Paula (1874 až 1968), s nímž nejen na stavbě tohoto domu spolupracoval pražský stavitel Eugen Votický. Staveniště bylo značně komplikované – velmi strmé, celkový výškový rozdíl byl 12 metrů, navíc to byla z větší části navážka mezi starou a nově zakládanou ulicí. Architekt sám konstatoval, že pozemek vůbec nebyl ideální, ale přitom byl přitažlivý – blízko Hradu a s nádhernými výhledy na rychle se rozvíjející město. Výškový rozdíl architekt využil k přísně funkcionálnímu rozdělení domu. Na severní stranu, do nejnižší polohy, situoval vjezd a za ním dal domu charakter velkoměstského čtyřpodlažního paláce s kamenným obkladem v přísném spárování. Italská renesanční inspirace je patrná, byť dům je zcela bezozdobný, až chladný, přitom důstojný, jediné členění nabízejí okna a jemné podokenní římsy. Přízemí je ryze hospodářské, jen se vstupní halou, patro je celé společenské se třemi velkými, vzájemně propojitelnými místnostmi s vysokými okny, další patro je soukromé, s pravidelně traktovanou řadou stejných čtvercových oken ložnic, za terasou na střeše ještě vystupuje jedno podlaží, očividně nižší, spíše služebné, potlačené i svou tmavou barvou. Na druhé straně, ze zahrady, je stavba jen nižší a protáhlejší, má charakter přátelského vskutku vilového domu v zeleni. Interiéry byly zařízené se stejnou velkorysostí a pohodlností, jakou dům vyjadřoval navenek. V souhrnu: byl to dům očividně nabízející pohodlí, přitom velkorysost, odpovídající míru reprezentace i soukromí najednou. Traubovi se ze svého krásného domu těšili deset let. Židovská rodina stihla před válkou včas odejít. V roce 1945 se vrátila, ale to už bylo jen na krátko, na sklonku čtyřicátých let Prahu opustila definitivně. Dům přestal sloužit bydlení, přešel pod správu diplomatických služeb a sloužil pro různé zastupitelské úřady. V roce 1992 byla vila zrekonstruována podle projektu Ladislava Kalivody na sídlo delegace Komise evropských společenství, po vstupu České republiky do Evropské unie se sem nastěhovalo velvyslanectví Maďarska.', 'http://www.slavnevily.cz/vily/praha/traubova-vila', 2, 0, 0),
(88, 'Gibiánova vila', 1927, 1929, 4, 'Charlese de Gaulla', 'Bubeneč', 'Praha 6', '50.105621', '14.398742', '/images/88_s.jpg', '/images/88.jpg', 'Na nárožní parcele vznikla rozlehlá stavba bohatě členěná. Vstup či spíše vjezd je z boku, původně pod květinovou pergolou. Z levé strany je situován jako by samostatný objekt s garáží a byty personálu. Vlastní stavba je bohatě členěná, se stupňovanou siluetou,s  hojností střešních teras, z nichž některé mají konstrukci pro vytvoření chráněného, zatahovatelného prostoru. Hlavní obytné průčelí je otočeno kolmo k ulici do zahrady. přízemí ej relativně klidné, s velkými okny, některá mají v sobě zakomponovány přímé výstupy na zahradu. v konci stavby je nárožní terasa, krytá daleko dopředu a do strany vysazenou markýzou. Patro ustupuje většinou za terasy, jež přiléhají k jednotlivým pokojům, pro největší z nich je rozvinuta nad  přízemní markýzou. Poslední podlaží dále ustupuje, lemováno terasami téměř celé dokola. Uvnitř bylo téměř celé přízemí věnováno věnováno společenským prostorům – knihovna, hudební pokoj, jídelna a na ni ještě navazující dětská jídelna, které bylo možno propojit do jednoho velkého sálu. Dům byl na počátku 60. let znárodněn a rozdělen na šest samostatných bytů. v 90. letech byla vila rekonstruována, byť za cenu ztráty původního výrazu. Vzhledem k novému užití jako rezidenční vila pro významné návštěvníky Prahy byla pohledově uzavřena. I s touto proměnou však její architektonická hodnota zůstala vysoká a neměla by již dále být proměňována. ', 'kolektiv autorů: Slavné pražské vily, Foibos, Praha 2006 \nR. Švácha: Od moderny k funkcionalismu, Odeon, Praha 1985', 2, 0, 0),
(89, 'Vila Stanislava Suchardy', 1904, 1907, 20, 'Slavíčkova', 'Bubeneč', 'Praha 6', '50.099193', '14.409664', '/images/89_90_s.jpg', '/images/89_90.jpg', 'Na nárožní parcele byl postaven soubor dvou propojených objektů. Velká obytná sochařova vila a kolmo k ní přiléhající rozlehlý ateliér. Obě stavby vznikly v době, kdy Jan Kotěra  ještě tvoří s čitelným vlivem lidové architektury, ovšem již s dozníváním secesního charakteru. Vila působí jako pouze přízemní objekt s vysokou mansardovou střechou. V průčelí je střecha zkosená s měkkým prohnutím, pod ní je v přízemí bohatě prolamovaný rizalit s vysokými úzkými okny, na jeho vršku terasa, která prostupuje až pod klenutou lodžii. Z boku je střední část stavby vytažena v rovině až do dvou podlaží, s nasazeným arkýřem na krakorcích v prvním patře a ještě s podkrovní dřevěnou lodžií vysloveně lidového charakteru. Ateliér byl připojen přes spojovací krček, řešen byl téměř jako gotická stavba s vysokou střechou a s vnějším opěrným systémem masivních pilířů. vstup do vily bylkose ze spojovacího krčku, přes malé zádveří do rozlehlé dvoupodlažní schodišťové haly, na niž navazovaly všechny další obytné místnosti. Ateliér byl v druhé polovině 20. let od vily oddělen a proměněn na obytnou stavbu. Vila je stále v užívání potomků původních vlastníků. Ateliér byl rekonstrukcí v 90. let ve své architektonické hodnotě zničen, vila si svůj ráz uchovává stále a její hodnoty jsou nedotknutelné.', 'kolektiv autorů: Slavné pražské vily, Foibos, Praha 2006 \nR. Švácha: Od moderny k funkcionalismu, Odeon, Praha 1985 \nO. Novotný: Jan Kotěra a jeho doba, Praha ', 2, 0, 0),
(90, 'Vlastní vila v ulici Slavíčkova', 1901, 1901, 20, 'Slavíčkova', 'Bubeneč', 'Praha 6', '50.098987', '14.409664', '/images/89_90_s.jpg', '/images/89_90.jpg', NULL, NULL, 2, 0, 0),
(91, 'Vlastní vila v ulici Slavíčkova', 1896, 1896, 20, 'Slavíčkova', 'Bubeneč', 'Praha 6', '50.098711', '14.408398', '/images/91_s.jpg', '/images/91.jpg', 'Dvoupodlažní vila představuje ukázku citlivé inspirace lidovou architekturou. Má dvě podlaží na přibližně obdélníkovém půdorysu, s vystupujícími dvěma kolmými křídly nestejné šířky na koncích..Přízemí je směrem do ulice sevřené, jako by potlačené, nad ním probíhá římsa s krakorci, na nichž je nasazen západní kolmé křídlo, jež  díky svým rozměrům působí jako věž vystupující z objemu domu. V prostoru vymezeném krakorci je malá nika se sochou poustevníka sv. Ivana. První patro je do ulice otevřeno jen o málo více, ve štítu východního kolmého křídla je prolomeno dvoukřídlé okno, přitom je umístěno nesymetricky, aby vedle něj bylo dostatek místa na figurální malbu. Okénko v podkroví je osazeno v ose. Vila je otevřenější do zahrady, směrem k jihu, kam orientuje obytné místnosti. Výrazným znakem domu jsou dřevěné konstrukce podporující střechu v kolmých štítech, jež jsou inspirovány z lidového stavitelství. Vila je stále užívaná architektovou rodinou.. V roce 1938 byla uvnitř upravena podle zásad moderního bydlení (J. E. Koula). Tento rustikální styl se v Praze nedochoval an příliš mnoha stavbách. zde je v ojediněle yvsoké architektonické hodnotě, jež by měla být nedotknutelná. ', 'kolektiv autorů: Slavné pražské vily, Foibos, Praha 2006 ', 2, 0, 0),
(92, 'Náhlovského vila', 1907, 1907, 20, 'Suchardova', 'Bubeneč', 'Praha 6', '50.099565', '14.410050', '/images/92_s.jpg', '/images/92.jpg', 'Vila v oblasti soustředěné vilové zástavby je jedinou Jurkovičovou stavbou tohoto typu v Praze. Dům v sobě snoubí romantickou lidovou inspiraci se znalostí moderního anglického rodinného sídla. Na rozdíl od většiny staveb v okolí je výrazně řešena do výšky, s převýšenou střední částí s vysokým prohnutým štítem a s vystupujícím stupňovaným rizalitem v přízemí a v patře.  Vstup do domu i vstup do zahrady je přes malou zaklenutou lodžii, jasnou reminiscenci slováckého žudra, včetně jemné, ale výmluvné ornamentální dekorace. Dům má bohatou siluetu, jak klesá od středního hřebene v kaskádových vlnách někdy mansardové a někdy jednoduché střechy. Vila je stále obývána potomky původního stavebníka, na počátku 21. století začala její postupná rekonstrukce. Pro své vysoké architektonické hodnoty je stavba nedotknutelná.  ', 'Kolektiv autorů: Slavné pražské vily, Foibos, Praha 2006 \nR. Švácha: Od moderny k funkcionalismu, Odeon, Praha 1985', 2, 0, 0),
(93, 'Planetárium', 1952, 1956, 14, 'Královská obora', 'Bubeneč', 'Praha 7', '50.105593', '14.427452', '/images/93_s.jpg', '/images/93.jpg', 'Planetárium stojí v sousedství Výstaviště, na okraji Královské obory (Stromovka). O postavení Planetária v Praze se uvažovalo už ve třicátých letech, ale teprve v padesatých let nabyly plány konkrétní podoby. Stavba kruhové budovy o průměru 50 m podle projektu architekta J. Frágnera započala roku 1958. Svou pravidelnou činnost zahájilo Planetárium 20. listopadu 1960. V roce 1979 se Planetárium oddělilo od tehdejšího PKOJF (nyní Výstaviště) a stalo se jedním ze středisek Hvězdárny a planetária hl. města Prahy. V květnu 1991 u příležitosti Jubilejní výstavy byl po náročné komplexní rekonstrukci zahájen provoz nového moderního planetária Kosmorama. Planetárium Praha patří k největším na světě a je u nás jediné svého druhu. Hlavní úlohou Planetária je popularizace astronomie, kosmonautiky, geografie a příbuzných věd. Ročne jej navštíví asi 200 tisíc návštěvníků, z toho 3/4 tvoří děti a mládež. ', 'http://mek.kosmo.cz/cz/planet/index.htm', 2, 0, 0),
(97, 'Hanavský pavilon', 1981, 1981, 20, 'Letenské sady', 'Holešovice', 'Praha 7', '50.093632', '14.412603', '/images/97_s.jpg', '/images/97.jpg', 'Hanavský pavilon je výrazná dominantní budova vystavěná v novobarokním slohu nacházející se v pražských Holešovicích resp. v Letenských sadech na Baště sv. Tomáše neboli na Na Mariánských hradbách v těsném sousedství Kramářovy vily (což je sídlo českých předsedů vlády) a nedaleko od bašty sv. Máří Magdalény. Jedná se o litinovou stavbu, jež byla původně vytvořena jakožto reprezentační pavilon Komárovských železáren pro pražskou Jubilejní zemskou výstavu v roce 1891. Tehdejším majitelem železáren byl kníže Vilém Hanavský - odtud pak jeho název. Jedná se o velmi zajímavou krásně umělecky zdobenou technickou památku, mimo jiné se také jedná o historicky první pražskou stavbu postavenou z litého železa, betonu i skla. Po skončení výstavy byl pavilon rozebrán a knížetem Hanavským darován městu Praze, poté byl převezen na své dnešní místo a znovu postaven. V letech 1967 a 1987 pavilon prodělal dvě velmi náročné rekonstrukce spojené s restaurováním jednotlivých částí stavby včetně kompletní výměny nejpoškozenějších částí a nového osazení jednotlivých litinových prvků její konstrukce. Stavba tvoří výraznou optickou dominantu zejména při pohledu zespoda od řeky Vltavy což zároveň znamená, že se i od ní naskýtají velmi zajímavé výhledy na Prahu. V současné době slouží jakožto vyhlídkové restaurační zařízení.', 'http://cs.wikipedia.org/wiki/Hanavsk%C3%BD_pavilon', 2, 0, 0);

-- --------------------------------------------------------

--
-- Struktura tabulky `d12_spojovaci`
--

CREATE TABLE IF NOT EXISTS `d12_spojovaci` (
  `d12_pamatka_id` int(11) unsigned NOT NULL,
  `d12_stavitel_id` int(11) unsigned NOT NULL,
  PRIMARY KEY (`d12_pamatka_id`,`d12_stavitel_id`),
  KEY `d12_pamatka_id` (`d12_pamatka_id`),
  KEY `d12_stavitel_id` (`d12_stavitel_id`)
) ENGINE=InnoDB DEFAULT CHARSET=utf8;

--
-- Vypisuji data pro tabulku `d12_spojovaci`
--

INSERT INTO `d12_spojovaci` (`d12_pamatka_id`, `d12_stavitel_id`) VALUES
(2, 2),
(3, 3),
(3, 4),
(4, 5),
(5, 6),
(7, 7),
(8, 4),
(9, 8),
(14, 14),
(14, 15),
(15, 16),
(15, 17),
(16, 18),
(16, 19),
(20, 21),
(21, 22),
(22, 21),
(23, 23),
(25, 20),
(28, 25),
(31, 10),
(31, 26),
(32, 2),
(37, 3),
(37, 4),
(44, 27),
(45, 42),
(46, 43),
(46, 44),
(47, 11),
(47, 45),
(48, 46),
(49, 47),
(56, 57),
(56, 58),
(56, 59),
(56, 60),
(57, 61),
(59, 62),
(60, 62),
(61, 62),
(62, 63),
(65, 61),
(66, 65),
(66, 66),
(70, 68),
(75, 74),
(83, 32),
(84, 81),
(85, 82),
(86, 83),
(87, 84),
(88, 52),
(89, 27),
(90, 85),
(91, 86),
(92, 87),
(93, 21),
(97, 89);

-- --------------------------------------------------------

--
-- Struktura tabulky `d12_stavitel`
--

CREATE TABLE IF NOT EXISTS `d12_stavitel` (
  `id` int(11) unsigned NOT NULL AUTO_INCREMENT,
  `jmeno` varchar(255) DEFAULT NULL,
  PRIMARY KEY (`id`)
) ENGINE=InnoDB  DEFAULT CHARSET=utf8 AUTO_INCREMENT=105 ;

--
-- Vypisuji data pro tabulku `d12_stavitel`
--

INSERT INTO `d12_stavitel` (`id`, `jmeno`) VALUES
(1, 'Engel Antonín'),
(2, 'Novotný Otakar'),
(3, 'Zítek Josef'),
(4, 'Schulz Josef'),
(5, 'Ohmann Friedrich'),
(6, 'Bílek František'),
(7, 'Gočár Josef'),
(8, 'Roith František'),
(9, 'Šrámek Jan'),
(10, 'Zasche Josef'),
(11, 'Kysela Ludvík'),
(12, 'Černý Antonín'),
(13, 'Kozák Bohumír'),
(14, 'Filsak Karel'),
(15, 'Bubeníček Karel'),
(16, 'Balšánek Antonín'),
(17, 'Polívka Osvald'),
(18, 'Machonin Vladimír'),
(19, 'Machoninová Věra'),
(20, 'Ullmann Ignác'),
(21, 'Fragner Jaroslav'),
(22, 'Žák Jan'),
(23, 'Jiřičná Eva'),
(24, 'Hudec Miroslav'),
(25, 'Libra František Albert'),
(26, 'Janák Pavel'),
(27, 'Kotěra Jan'),
(28, 'Kittrich Josef'),
(29, 'Marek František'),
(30, 'Pilc Václav'),
(32, 'Prager Karel'),
(33, 'Libenský Stanislav'),
(34, 'Eisler John'),
(35, 'Masák Miroslav'),
(36, 'Rajnyš Martin'),
(37, 'Starý Oldřich'),
(38, 'Kuna Zdeněk'),
(39, 'Stupka Zdeněk'),
(40, 'Valenta Milan'),
(41, 'Zdražil Jaroslav'),
(42, 'Bendelmayer Bedřich'),
(43, 'Dryák Alois'),
(44, 'Letzel Jan'),
(45, 'Karolín Jan'),
(46, 'Wiehl Antonín'),
(47, 'Tenzer Antonín'),
(48, 'Stehlík Jaroslav'),
(49, 'Kunca Karel'),
(50, 'Hrubý Josef'),
(51, 'Havel Václav'),
(52, 'Krejcar Jaromír'),
(53, 'Pražák Tomáš'),
(54, 'Moravec Pavel'),
(55, 'Kadeřábek Jiří'),
(56, 'Albrecht Jiří'),
(57, 'Aulický Václav'),
(58, 'Eisenreich Jiří'),
(59, 'Loos Ivo'),
(60, 'Malátek Jindřich'),
(61, 'Fanta Josef'),
(62, 'Chochol Josef'),
(63, 'Hlávka Josef'),
(64, 'Fencl Ferdinand'),
(65, 'Milunič Vlado'),
(66, 'Gehry Frank Owen'),
(67, 'Králíček Emil'),
(68, 'Černý František Maria'),
(70, 'Havlíček Josef'),
(71, 'Honzík Karel'),
(72, 'Zázvorka Jan'),
(73, 'Plečnik Josip'),
(74, 'Bareš Pavel'),
(75, 'Podzemný Richard'),
(76, 'Kuchař Gustav'),
(78, 'Honke-Houfek Olivier'),
(80, 'Benš Adolf'),
(81, 'Gillar Jan'),
(82, 'Jeřábek František'),
(83, 'Loos Adolf'),
(84, 'Paul Bruno'),
(85, 'Mašek Karel Vítězslav'),
(86, 'Koula Jan'),
(87, 'Jurkovič Dušan'),
(88, 'Fuchs Josef'),
(89, 'Hieser Otto'),
(90, 'Rosenberg Evžen'),
(91, 'Janů Karel'),
(92, 'Hančl Jan'),
(93, 'Hlaváček Miroslav'),
(94, 'Línek Jan'),
(95, 'Brix Tomáš'),
(96, 'Jech František'),
(97, 'Majer Hanuš'),
(98, 'Storch Karel'),
(99, 'Kotík Martin'),
(100, 'Králíček Vladimír'),
(101, 'Kříž Josef'),
(102, 'Tyl Oldřich'),
(103, 'Štursa Jiří'),
(104, 'Žák Ladislav');

-- --------------------------------------------------------

--
-- Struktura tabulky `d12_styl`
--

CREATE TABLE IF NOT EXISTS `d12_styl` (
  `id` int(11) unsigned NOT NULL AUTO_INCREMENT,
  `nazev` varchar(255) DEFAULT NULL,
  PRIMARY KEY (`id`)
) ENGINE=InnoDB  DEFAULT CHARSET=utf8 AUTO_INCREMENT=21 ;

--
-- Vypisuji data pro tabulku `d12_styl`
--

INSERT INTO `d12_styl` (`id`, `nazev`) VALUES
(1, 'brutalismus'),
(2, 'civilismus'),
(3, 'expresionismus'),
(4, 'funkcionalismus'),
(5, 'gotika'),
(6, 'historismus'),
(7, 'kubismus'),
(8, 'mašinismus'),
(9, 'materialismus'),
(10, 'minimalismus'),
(11, 'moderna'),
(12, 'novobaroko'),
(13, 'novofunkcionalismus'),
(14, 'novoklasicismus'),
(15, 'novorenesance'),
(16, 'plasticismus'),
(17, 'postmodernismus'),
(18, 'purismus'),
(19, 'rondokubismus'),
(20, 'secese');

--
-- Omezení pro exportované tabulky
--

--
-- Omezení pro tabulku `d12_pamatka`
--
ALTER TABLE `d12_pamatka`
  ADD CONSTRAINT `d12_pamatka_ibfk_1` FOREIGN KEY (`d12_styl_id`) REFERENCES `d12_styl` (`id`),
  ADD CONSTRAINT `d12_pamatka_ibfk_2` FOREIGN KEY (`d12_uzivatel_id`) REFERENCES `d12_uzivatel` (`id`);

--
-- Omezení pro tabulku `d12_spojovaci`
--
ALTER TABLE `d12_spojovaci`
  ADD CONSTRAINT `d12_spojovaci_ibfk_2` FOREIGN KEY (`d12_stavitel_id`) REFERENCES `d12_stavitel` (`id`),
  ADD CONSTRAINT `d12_spojovaci_ibfk_1` FOREIGN KEY (`d12_pamatka_id`) REFERENCES `d12_pamatka` (`id`);
