Dvoupodlažní vila představuje ukázku citlivé inspirace lidovou architekturou. Má dvě podlaží na přibližně obdélníkovém půdorysu, s vystupujícími dvěma kolmými křídly nestejné šířky na koncích..Přízemí je směrem do ulice sevřené, jako by potlačené, nad ním probíhá římsa s krakorci, na nichž je nasazen západní kolmé křídlo, jež  díky svým rozměrům působí jako věž vystupující z objemu domu. V prostoru vymezeném krakorci je malá nika se sochou poustevníka sv. Ivana. První patro je do ulice otevřeno jen o málo více, ve štítu východního kolmého křídla je prolomeno dvoukřídlé okno, přitom je umístěno nesymetricky, aby vedle něj bylo dostatek místa na figurální malbu. Okénko v podkroví je osazeno v ose. Vila je otevřenější do zahrady, směrem k jihu, kam orientuje obytné místnosti. Výrazným znakem domu jsou dřevěné konstrukce podporující střechu v kolmých štítech, jež jsou inspirovány z lidového stavitelství. Vila je stále užívaná architektovou rodinou.. V roce 1938 byla uvnitř upravena podle zásad moderního bydlení (J. E. Koula). Tento rustikální styl se v Praze nedochoval an příliš mnoha stavbách. zde je v ojediněle yvsoké architektonické hodnotě, jež by měla být nedotknutelná. 