Budova se složitou kompozicí v několika křídlech s proměnlivými výškami uzavírá ze severní strany náměstí. Z jihu je řešena jako téměř kompaktní blok s hluboce zasunutým přízemím, s robustní betonovou římsou, od níž se odráží pravidelný šestipodlažní blok pokojové části. Na něm se na hladké stěně střídají v horizontálním směru skleněné pásy oken a kovových parapetů, které jsou výrazně narušovány nepravidelně rozloženými vertikálními pásy s plastickým keramickým obkladem zemité barvy. Nahoře za terasou vystupuje masivní římsa střešní nástavby. Ze strany západní je tvarování velmi bohaté, parter vytváří předstupující podnož, hmota stavby nad ní ustupuje dozadu, více uplatnění má střešní nástavba. ze strany severní, od nábřeží, je patrné ještě další dozadu protažené křídlo. nad zahradou, jež je pod úrovní chodníku, je rozvinuta bohatá a maximálně prosklená společenská část. Stavba je jedním z mála příkladů užití brutalistního modelování architektury, s nevšední kombinací neomítaného, ale výrazně „kanelovaného“ betonu a keramiky. Na počátku 90. let byl parter hotelu rekonstruován (K. Koutský), doplněn o představenou amorfní hmotu bazénu. Architektonická hodnota hotelu by měla zůstat uchována.